Vladislav I. Lokietek
Vladislav I. Lokietek | |
---|---|
![]() | |
Vladislavova skulptura u Tarnówu | |
Poljski kralj | |
Vladavina | 1320. - 1333. |
Krunidba | 1320. |
Prethodnik | Vaclav III od Češke |
Nasljednik | Kazimir III. Veliki |
Supruga | Jadwiga od Kalisza |
Dinastija | Pjastovići |
Otac | Kazimir I Kujavski |
Majka | Eufrazina od Opola |
Rođenje | 1260./1261 ? |
Smrt | 2. mart 1333. Krakov |
Pokop | Wawelska katedrala |
Vladislav I. Lokietek (poljski: Władysław I Łokietek) (? 1260./1261. - Krakov, 2. mart 1333.) bio je Poljski kralj iz Dinastije Pjastovića koji je vladao zemljom od 1320 do 1333.
Svoj nadimak Łokietek dugovao je niskom rastu jer on na poljskom znači lakat, što hoće reći da je bio mali- ko lakat, al se nije podudarao sa vojvodinom snagom karaktera i ambicija.[1]
Biografija
Vładisłav Lokietek bio je sin Kazimira I vojvode od Kujavije i potomak Boleslava III Krivoustog.[1]
Kako bi ponovno ujedinio poljska vojvodstva, Lokietek se morao boriti sa češkim kraljem Vaclavom III, koji je kao Vaclav II 1300. okrunjen za poljskog kralja. Poraženi Lokietek pobjegao je iz zemlje i otišao u egzil, uspio se vratiti nekoliko godina kasnije - nakon smrti Vaclava III. Tad je uz podršku poljskog plemstva, zauzeo veći dio zemlje. Nažalost, neke od tih zemalja preoteli su mu Teutonski vitezovi koji su 1308. zauzeli Gdańsk, a nakon tog i Pomeraniju. To nije bila jedina briga vojvode koji se morao nositi s pobunom njemačkih građana u Krakovu.[1]
Položaj Vładisłava Lokieteka ojačan je nakon njegove krunidbe u Krakovu 1320. za poljskog kralja. Zajedno sa njim, okrunjena je i njegova supruga Jadwiga od Kalisza, koja je dugi niz godina podržavala svog supruga na olujnom putu do poljskog trona.[1]
Lokietek je vladao Malopoljskom, Kujavijom i Velikopoljskom, ali ne i teritorijama koje su zauzeli Teutonski vitezovi sa kojima je ostao u sukobu sve do svoje smrti 1333., kad je pokopan je u Wawelskoj katedrali.[1]
Uz njega je vezana i jedna legenda, da mu je život spasio pauk, koji je ispleo tako gustu mrežu na ulazu u malu pećinu, da ga nisu mogli pronaći vojnici kralja Vaclava III.[1]
Izvori
Vanjske veze
- Władysław Łokietek Arhivirano 2021-04-21 na Wayback Machine-u (pl)